De skulle kartlegge dette asteroidebeltet, men jeg ser dem ikke.
- Det er kanskje et annet belte? - Nei, det er dette.
De ventet oss først om tre dager. Kanskje de hadde annet å gjøre?
Sensorene er nede. Vi vet ikke når de er tilbake før vi ser dem.
- Hvordan er kommunikasjonen? - Stein død. Jeg forstår det ikke.
De kommer til å montere ned kapselen del for del i oppskytingsrommet.
Jeg ville gjerne ha reparen't alt når Enterprise kommer tilbake.
Jeg har et eksemplar av "Ulysses" her. Jeg rekker ikke å lese halvparten.
Jeg leter heller gjennom hver mikrokrets enn å pløye gjennom den.
Britiske skoler har en kjerneplan. Den gir allsidig utdannelse.
Dere amerikanere leser visst bare tegneserier og science fiction.
Du skal vite at "Supermann" var full av metaforer.
Undertekst på undertekst.
Hadde Dr Cochrane vært europeer, ville vulcanene gjerne ha hjulpet oss.
Men nei da, han var selvsagt fra Montana.
Han leste nok om cowboyer og indianere.
Greide europeere å bygge warpmotorer? Verken briter, italienere...
Kommandør... Det er best du kommer og ser.
Kjør nærmere.
- Er det et romskip? - Om bare sensorene fungerte!
Kjør rundt stedet igjen.
Ikke så fort!
Kom inn!
Hvordan går det med tesnianene?
Bare 12 av gangen kan være i dekonkammeret.
- Og de andre... 22? - Phlox roterer dem.
De takler atmosfæren vår, men må ha seks timer borongass daglig.
Vi har så de klarer seg.
- Har du lært deg språket deres? - Ja, sir.
- Hva sier de? - De er ganske oppskaket.
De fleste hadde vært på skipet i flere år.
- De har mistet alt. - Ikke livet.
Vet kapteinen hva som skjedde?
Nei, og han beklager skadene på Enterprise.
Da de nærmet seg dokkingsporten, mistet de kontrollen-
- over sensorene, og navigasjonssystemet ble slått ut.
Takk og lov at redningskapslene fungerte!
- Mayweather. Når ankommer vi? - Vi når Tesnia om 20 timer.
Bra. Da rekker vi til møtestedet før Trip og Malcolm når det.
Vi forlater warp en liten stund. Jeg vil inspisere skadene.
- Hvem vikarierer for Trip? - Løytnant Hess.
Be henne om å reparere styrbord dør for oppskytingsrom 2.
Er alt annet som det skal være?
Astrometrikken oppdaget mistenkelige mikrosingulariteter i asteroidebeltet.
Det er ingen bevis for at mikrosingulariteter eksisterer.
Våre deflektorer registrerte uvanlige partikler-
- da det tesniske skipet begynte å svikte.
- Liknende skader på Enterprise? - Nei, skrogplatene ble polarisert.
Vulcaner vil gjerne gi mikro- singulariteter skylden for alt.
De kan ha skutt ut livbåtene før kollisjonen.
De ville vært her og ventet på at vi kom tilbake.
- Finnes det ingen overlevende? - Vi må avgjøre hva vi skal gjøre.
Vi kan ikke bare dra. Vi må iallfall finne de svarte boksene.
Med hva da? Vi har ikke radio til å fange opp signaler med.
Hvilken rekkevidde har vårt nødsignal? Det portable.
Ti, kanskje 20 millioner km. Det finnes nok ingen skip så nær.
Luften holder bare i ti dager.
- Hvor langt er det til Echo 3? - Med impulsdrift? Over ti dager.
Hvis vi kommer så nær at den oppfanger vårt nødsignal, -
- videresendes det til Stjerneflåten.
Det går ikke. Det tar uker før signalet når Echo 3.
Når Stjerneflåten får et skip hit, er vi... døde for lenge siden.
Men de vil finne oss. De ville fått tilbake kapselen...
...og noen godt bevarte lik.
- Sir! - Hvilken vei?
- Hvilken vei til Echo 3? - Det er for langt!
- Vet du hvilken retning vi skal? - Navigasjonssystemet er nede.
- Vil du at jeg skal gjette? - Du har godt minne.
Let etter et kjent stjernebilde og fortell hvor vi skal dra!
Det er en ordre!
Og du har selvsagt en sekstant i bakhånd?
Jeg la den igjen med regnestaven.
Vel?
Vi kan ha passert den blå kjempen.
Det holder for meg.
Foreta en lav flyging over vraket og stikk så ut en kurs.
Vi sees, kaptein.
Personlig loggbok. Løytnant Malcolm Reed, 9. november 2151.
Når noen hører dette, jeg tenker på et menneske, -
- så er Tucker og jeg forlengst døde.
Jeg skal gjengi de hendelsene som førte til Enterprises undergang, -
- og uttrykke mine følelser når det gjelder min tjeneste i Stjerneflåten.
Jeg ville også ha bidratt, men jeg prøver å jobbe.
... min tjeneste i Stjerneflåten.
For å teste målscannerne på kapsel 1,-
- måtte kommandør Tucker og jeg dra 20000 km unna Enterprise.
Under det tredje forsøket følte vi en kort rystelse, -
- og oppdaget at sensorene var ute.
Ikke bare ute, de er helt grillet.
... sensorene var ute.
Vi dro tilbake til asteroidebeltet som Enterprise kartla.
Vi fant romskipet, ødelagt.
Vrakrestene av det lå spredt utover en stor asteroide.
Hadde sensorene fungert, ville vi prøvd å fastslå ulykkesårsaken.
Men uten nødsignal og med begrenset luftmengde, må vi-
- dra tilbake til Echo 3 der denne farkosten kommer til å bli funnet.
Må Gud være våre sjeler nådig!
Kutt ut pisspreiket! Kom hit og hjelp meg!
- Hva vil du at jeg skal gjøre? - Du kan holde lommelykten.
Eller skru ned varmen. Jeg er lei av å høre pessimismen din.
Hvis du trenger hjelp, så stiller jeg gjerne opp.
Men pessimisme er ikke riktig ord. Jeg er bare realistisk.
Vi har ni dager på oss. Vi må finne noen.
Kanskje i warpfart, men ikke impulsfart.
Vulcaner, klingoner, sulibaner, andorianere...
Hvem vet hvem som lurer bak neste planet?
I impulsfart kommer vi ikke til å møte noen planeter.
- Ikke på seks, sju år. - Noen kan støte på oss.
Eller oppdage oss med sensorer. Mulighetene er uendelige.
Jeg skal varme noen matrasjoner.
Eller skal vi vente til vi møter noen som serverer ekte mat?
Matrasjoner blir bra.
- Hva har du lyst på? - Kommer an på. Hva har du?
Kalvekjøtt marsala... Chilensk havabbor. Moo Goo Gai Pan.
Kjøttpudding?
- Med saus og potetmos. - Kjempefint.
- Kentucky bourbon. - Kapteinen ville gi den bort.
Jeg husker ikke hvem. Jeg antar at den er vår nå.
- Hva er det? - Havabbor.
- Er den god? - Kjempegod. Takk.
Ifølge Archer visste dere ikke at jeg tjenestegjorde på Enterprise.
Merkelig, for jeg skrev to ganger i uken før vi dro.
Kanskje dere ikke fikk brevene.
Dere holdt på å flytte tilbake til Malaysia akkurat da.
Men dere må ha snakket med tante Sherry, og hun fikk brevene mine.
Jeg vil ikke dø i troen på at noen av dere følte jeg prøvde å unng...
Malcolm! Du har holdt på i timevis! Kan du ikke ta pause?
Dere hørte at det var min kollega, kommandør Charles Tucker, -
- som ikke deler min tro på-
- at det er nødvendig å si visse ting.
Han har et falskt håp om at vi skal bli berget fra den visse død.
Dere har akkurat begynt å sørge, og jeg får aldri høre svaret på dette...
Men jeg spør likevel: Var Malcolm alltid så kynisk?
Om noen få dager, når du begynner å innse realitetene, -
- vil du kanskje spille inn noe selv. Jeg akter ikke å avbryte deg.
Jeg trenger bare litt søvn. Er det så vanskelig å forstå?
Vi har oksygen nok til under ni dager. Det ville vært sløseri å sove.
Hvis jeg ikke sover litt, blir jeg veldig irritabel.
Du vil ikke tilbringe dine siste ni dager med meg irritert.
Slå av den greia der og hvil deg litt!
- Vi er tilbake! - Ligg stille, løytnant!
- Hva skjedde? Hvordan kunne vi... - Du er en svært modig mann.
- Tucker klarer seg, takket være deg. - Jeg forstår visst ikke dette.
Hvil deg. Det blir tid til å forklare hva som skjedde i morgen.
Nestkommanderende?
- Hvordan har du det? - Hva er det som har skjedd?
Kaptein Archer vil ikke at jeg skal fortelle om ditt heltemot.
Han gleder seg til å gjøre det selv i morgen.
Jeg visste ikke at du var så uselvisk når det gjaldt.
De fleste menn av din art ville ha latt frykten ta overhånd.
Siden du ikke akter å fortelle hva som skjedde, -
- får vel et vanlig "god natt" holde.
Vulcaner kan aldri ignorere mot.
Og denne vulcanen... kommer aldri til å ignorere Reed igjen.
Jeg kan ikke påstå at jeg noensinne... har ignorert deg.
- Kan jeg kalle deg T'Pol? - Ja.
- Kan jeg kalle deg Malcolm? - Det kan du vel...
Men jeg har aldri egentlig likt navnet Malcolm.
Det har alltid virket litt... gammeldags.
Det er et fint navn. Mol-Kom betyr "stillhet" på vulcansk.
I så fall... kanskje jeg skal beholde det.
Synd... For jeg hadde begynt å like navnet... Stinky.
Tenk at du gjorde det!
- Hva da? - Du smilte. Jeg så at du smilte.
- Vulcaner smiler ikke. - Denne gjør det. Jeg så deg.
- Der tar du feil. - Det var da jeg sa "Stinky".
Du smilte da jeg sa Stinky!
God morgen, Stinky. Så nydelig vær! Stinky...
- Hva var det? - Mottakeren fungerer.
- Hvem er Stinky? - Unnskyld?
Du snakket i søvne. Du ropte på en som het Stinky.
- Hva er det der? Et romskip? - Rekkevidden er begrenset.
Det er nok bare hvitt sus. Galaksen som ler av oss.
- Hva søren var det? - Akkurat som da sensoren ble slått ut!
- Atmosfæretrykket minsker 8%%! - Vi må finne lekkasjen!
- Det blir ikke lett uten sensorene. - Bruk ørene, da!
- Trykket har minsket 22%%! - Hullet er for lite!
Hvor er det?!
- Hva er det du driver med? - Det er nitrogen for kjøletankene.
Nå finner vi lekkasjen!
- Her er den! - Her er en til!
Sett fingeren på den til vi finner på noe!
- Vi har ventilpakning i magasin C. - Har vi ikke noe nærmere?
- Kan du gi meg kjøttpuddingen din? - Hva?
Du har vel spist ferdig?
Og du var i ferd med å kritisere mitt valg av mat.
Det som traff oss, gikk tvers gjennom kapselen.
Dessverre punkterte det ikke bare kabinen.
På vei ut var det omtenksomt nok til å sprekke en av oksygentubene.
Flott! Hvor mye nærmere glemsomheten er vi?
Vi har nok luft til under to dager igjen.
Skroget skal klare en meteor fem ganger større enn hullet.
Jeg lurer på om det var noe sånt som ødela Enterprise.
- Det får vi aldri vite. - Alltid like optimistisk.
Vi har luft nok til 40 timer. Skal jeg planlegge bryllupet mitt?
Jeg vil ha en Charles Tucker 4 en dag.
Da bør vi planlegge ditt bryllup. Hvis vi kan finne en brud snart.
- Har du noe forslag? - Det var en liten bar i Mill Valley.
602-klubben. Jeg var der flere ganger enn jeg kan huske.
Jeg traff drømmejenta mi der. Hun var helt klart den rette.
Vi visste hvor vi skulle bo, hvor mange barn vi skulle ha...
Å, Ruby... Tro hva som hendte deg.
- Mener du servitrisen Ruby? - Kjente du Ruby?
Jeg kjente henne flere ganger enn jeg kan huske.
Vi ser ut til å ha mer felles enn vi trodde.
Er du klar til å fryse baken av deg i en halv dag til?
Hvis vi senker temperaturen til minus 5,-
- bør vi kunne forbedre atmosfæregjenvinnernes effektivitet.
21/2 dag frysende, eller to dager kvelende varm.
- Hyggelig valg! - En halv dag er en halv dag.
La oss fryse, da!
- Hva er det du driver med? - En offiser bør være velbarbert.
Hyggelig at du utvikler en bedre holdning.
Jeg tenkte på hvordan likene våre vil se ut når de blir funnet.
Uten luft i kapselen bør vi bli temmelig godt bevart.
Du glemmer en ting. Hvis jeg husker biologien min riktig, -
- fortsetter hår og negler å vokse lenge etter at man er død.
Takk.
Kom inn!
Jeg har analysert bildene av det tesniske skipet.
Det ble truffet av en mikrosingularitet.
Jakter du fortsatt på smådjevler?
Tre av dem traff Enterprise i skrogplaten her, her og her.
- Sier du at det er små, svarte hull? - Ja.
Spredningsmønsteret tyder på at de ble oppløst da de traff.
Det kan være en viktig oppdagelse.
Om vi kan finne kvantumsensorverdien, kan vi bekrefte oppdagelsene.
Tenk mindre på Nobelprisen, og mer på Trip og Malcolm.
Kapselen deres har ikke samme skrogpanser som vi har.
De kan få det tøft når de er tilbake i asteroidebeltet.
Anrop dem. Avtal nytt møtested.
Jeg mener ikke at besetningen er mindre viktig enn vitenskap.
- Selv en historisk oppdagelse. - Tiden flyr av gårde.
Deborah... Nå vet du sikkert om tragedien som rammet Enterprise.
Og at Tucker og jeg klarte å overleve noen få dager.
På den korte tiden korresponderer jeg med dere.
Selv om forholdet vårt var kort og av og til turbulent, -
- kan jeg ikke la være å tenke på smilet ditt. Det gir meg trøst.
Tenk på meg av og til. Hjertelig hilsen, Malcolm.
- Et skip? - Dette signalet er mer modulert.
Men det kan være en gammel stråleskur.
Kjære Rochelle. Du kjenner sikkert til tragedien...
Legg til adressaten etterpå. Du har spilt inn fem, seks like brev!
Det er små forskjeller. Jeg ville aldri sagt at Rochelle smiler vakkert.
Det var øynene hennes som var vakre.
Travis og Hoshi kan ikke ha vært mer enn 24-25 år gamle.
Lurer på om kapteinen hadde dårlig samvittighet for at han tok med dem?
Aldri. De døde mens de gjorde det de elsket.
Hoshi likte ikke rommet.
Hun kom seg. Hun reddet oss mer enn en gang.
Jeg vil si det til familien hennes.
- Du har visst brev å spille inn? - Jeg skal fortelle det personlig.
Din klissete optimisme begynner å bli litt slitsom.
Hva med dine brev til halvparten av alle jenter i San Francisco?
Jeg aksepterer skjebnen. Vi er døde om 33 timer.
Jeg blåser i om skjegget vokser eller ei! Og hvis et skip finner oss, -
- kommer våre hårete lik til å bli oppdaget om 3-4 år.
- Hva er i veien med litt håp? - Hva har du imot sannheten?
Du er virkelig en utrivelig mørkemann, Malcolm.
Og hvis vi er dødsdømt, har vi rett til et siste måltid.
- Vi har ikke mye å velge mellom. - Jeg er ikke sulten.
- Hva med en drink? - Jeg drikker ikke i tjeneste.
Mener du alvor? Vi er jo dødsdømt.
Er du redd for at obduksjonen skal vise for høyt alkoholinnhold i blodet?
Lev litt.
Det er en ordre.
- Tror du at det gir noen varme? - Whiskyen gir varme.
Lyset er til for stemningen.
Skål for de modige menn og kvinner... på romskipet Enterprise.
Du vet vel at det forbruker oksygen?
Vi dør 5-6 minutter før tiden. Det kan jeg leve med.
Hva deg angår, virker det som jo før, jo bedre.
Ser du meg på den måten? Som den uhelbredelige pessimisten?
Hva får deg til å tro at jeg ønsker å dø?
Helt siden vi så Enterprise, har du skrevet din egen nekrolog.
Jeg mistet nesten alle jeg brydde meg om på Enterprise.
Jentene jeg snakket om. Rochelle, Deborah, Catelin...
Ingen av dem ble noe mer fordi jeg ikke klarte å komme nær dem.
Jeg kom aldri familien min nær heller, for den saks skyld.
Ikke for at det angår deg.
Men med Enterprises besetning var det annerledes.
Jeg begynte virkelig å trives sammen med dem.
Den eneste som er igjen, tror at jeg er selve dødsengelen.
Plutselig virker 5-6 minutter ekstra ganske hyggelig.
- Høres det modulert nok ut? - Modulert?
Radioen! Eller er det bare galaksen som fniser av oss igjen?
Den kan fnise så mye den vil... men den får ingen bourbon.
Hva synes du om T'Pol? Synes du at hun er pen?
- Fleiper du? - Hun er jo kvinne. Hun er pen.
- Du har drukket for mye. - Du har sikkert sett på henne...
...på den måten. - Hun er vulcan.
- Jeg synes at hun er pen. - Herregud!
Har du lagt merke til rumpa hennes?
Hun har en veldig pen rumpe.
Skål for underkommandør T'Pol!
Veldig pen!
- Det er sikkert ingenting. - Det er det!
Hva er det, da? Hvis det er noe eller noen...
- Det er utvilsomt noen. - Vi kan jo ikke svare.
Dette er som flyet som flyr over den skjebneøya i en film.
Unnskyld. Jeg må tenke på en lykkelig slutt.
Romkapsel. Svar.
- Det er Toshi! Det er umulig! - Ikke vær så pessimistisk!
Det er Hoshi! De klarte seg. Enterprise klarte seg!
Juster kursen deres. Møtested om to dager.
Kommandør og løytnant, svar!
Møtested! For et fantastisk ord.
- Hva er det? - De er to dagsreiser unna.
- Luften vår holder bare i en dag. - Og vi kan ikke kontakte dem.
- Fikk du riktige koordinater? - Ja, ikke for at det betyr noe.
- Løytnant! - De kjører nok i warp 2 eller 3.
Vi er som en snegle sammenlignet med dem. Vår fart betyr ingenting.
Hvis jeg renser kullfiltrene, får vi litt mer luft.
- Hvor mye? En time til? - Trolig mindre.
Så når de når oss om to dager, har vi vært uten luft i 11 timer.
Har du forsøkt å holde pusten i 11 timer?
Et tog forlater N.Y. 03.00 vestover, et annet Chicago 04.30 østover.
Jeg har aldri kunnet løse det der.
Enterprise kommer til å lure på hvorfor vi ikke svarer.
- Kanskje de øker farten. - Kanskje det.
Men hvis de skal slå på høywarp, må vi få dem til å oppdage oss.
Noe mer dramatisk enn ikke å svare på anrop.
- Kan de se oss på sensorene? - På to dagsreisers avstand?
De kan se oss. Ikke så tydelig, -
- men vi er en liten flekk på T'Pols skjerm.
Vi må be dem om å øke farten. Hva om vi avfyrer våpen?
De er et kvart lysår unna. Plasmakanonene når høyst en mil.
Det ville sett ut som en flekk. Det kreves mer enn det.
Skal vi kvitte oss med impulsdriften?
Den kan ødelegge seg selv. Det ville lagd en stor eksplosjon.
Kanskje stor nok til å få flekken til å gjøre noe.
Jeg kan ikke sprenge motoren. Vi ville drevet rundt.
Vi kjører jo likevel i sneglefart!
Jeg har ikke tenkt å sprenge vår eneste motor!
Da spør jeg igjen: Har du holdt pusten i 11 timer noen gang?
Jeg tror jeg har noen mikrodetonatorer et sted.
Hvordan føles det å være langsommere enn en snegle?
Jeg så en tegnefilm. To snegler satt på en skilpaddes rygg.
Den ene snudde seg til den andre, og sa: "Hold deg fast, nå drar vi!"
- Hvis jeg har rett, får jeg resten. - Under 12 timer, så vinner du.
Er det mer, får jeg flasken.
- Gå og sjekk trykkmåleren. - Jeg kan ikke bevege beina.
- Vi kan ikke ha sittet så lenge. - Få høre!
- Hvor mye luft er det igjen? - Nok til ti timer.
Det var nok siste gang jeg veddet. Og jeg vant.
- Jeg burde ha ønsket å feire. - Whiskyen er din.
Utbring en skål før du drikker den.
Ti timer for to menn.
Hvis det bare hadde vært en av oss, ville han hatt 20 timer.
God idé. Klatre opp i luftslusen og lås deg inn der.
Det var akkurat det jeg tenkte på.
Noen siste ord som jeg skal framføre?
Si til kaptein Archer at det var en ære å tjenestegjøre med ham.
Hva er det du gjør?
Vi vet ikke om de så vårt lille fyrverkeri.
Men dette dobler sjansene dine.
- Kom ned! - Bli sittende, løytnant!
Skal noen gå opp, så er det jeg!
Jeg bestemmer hvem som skal gå inn i luftslusen.
Kommandør...
- Hva skal du gjøre? Drepe meg? - Den bare bedøver.
- Legg den vekk! - Dra til helvete!
- Ikke spill helt. Det kler deg ikke. - Hva vet du om heltemot?
Bare en feiging kryper opp i et hull for å dø.
Hvis vi overlever, skal jeg degradere deg til annenklasses besetningsmann.
Gjerne! Jeg kan trenge mindre ansvar. Kom ned!
- Hvem tror du at du er? - Våpenoffiser og kanskje venn!
Venner skyter ikke på hverandre!
Du bruker mer oksygen når du skriker sånn!
Hva vil du?
Vil du heller at de skal finne oss begge døde her inne?
Nettopp.
Det er en sjanse på tusen for at de så eksplosjonen og økte farten.
Jeg tar den sjansen.
Jeg har brukt for mye tid på å prøve å forstå deg.
Jeg har ikke tenkt å akseptere at det var forgjeves.
- Vi er tilbake. Hvordan? - Ta det med ro.
Dere ble rammet av en tøff nedkjøling.
- Kommandøren? - Han klarer seg.
Det tok nesten tre timer å varme dere opp.
- Dere må ha sett eksplosjonen. - Den var vanskelig å overse.
Dere hadde bare luft til to, tre timer igjen.
Vi så vrakrester fra Enterprise på en av asteroidene. Vi antok...
Vi trodde at dere alle var...
Jeg forteller om det i morgen. Nå må doktoren varme dere opp.
Nestkommanderende...
Ja?
- Er det ikke noe du skal si meg? - Om hva da?
Heltemot. Noe om heltemot.
God natt, løytnant.
Trip?
Kan jeg kalle deg Trip?
Sov godt, min venn.